Trioxid de uraniu | |
![]() | |
Nume IUPAC | Trioxid de uraniu |
---|---|
Alte denumiri | Oxid de uraniu (VI) Oxid de uranil Oxid uranic |
Identificare | |
Număr CAS | 1344-58-7 |
PubChem CID | 74013 |
Informații generale | |
Formulă chimică | UO3 |
Aspect | pudră galben-portocalie |
Masă molară | 286,29 g/mol |
Proprietăți | |
Densitate | 5,5–8,7 g/cm3 |
Starea de agregare | solidă |
Punct de topire | ~200–650 °C (se decompune) |
Solubilitate | parțial solubil în apă |
Pericol | |
Fraze R | R33, R26/28, R51/53 |
Fraze S | S45, S61, (S1/2), S20/21 |
Sunt folosite unitățile SI și condițiile de temperatură și presiune normale dacă nu s-a specificat altfel. | |
Modifică date / text ![]() |
Trioxidul de uraniu (de asemenea oxid de uranil sau oxid de uraniu (VI)) este un compus anorganic, un oxid al uraniului în starea de oxidare +6, cu formula UO3. Compusul se poate obține prin încălzirea azotatului de uranil la 400 °C. Are polimorfi, cel mai întâlnit fiind γ-UO3, care este un solid galben-portocaliu. Este ușor radioactiv.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search